mount - fájlrendszert csatlakoztat (mount-ol)
ÁTTEKINTÉS
mount [-hV]
mount -a [-fFnrsvw] [-t vfstype]
mount [-fnrsvw] [-o options [,...]] device
| dir
mount [-fnrsvw] [-t vfstype] [-o options]
device dir
Egy Unix rendszeren elérhető összes
fájl egy nagy, faszerkezetű, hierarchikus rendszerben van
elhelyezve, amely a / könyvtárból
gyökerezik. Az innét elérhető fájlok
azonban több eszközön helyezkedhetnek el. A
mount parancs arra szolgál, hogy egy eszközön
található fájlrendszert ebbe a nagy
fastruktúrába bekapcsoljunk. Ezzel ellentétes
értelmű az umount(8) , ami a lecsatolásra
szolgál.
A mount szokásos formája:
mount -t type device dir
Ez arra utasítja a kernelt, hogy a device eszközön
talált type típusú fájlrendszet a
dir könyvtárhoz csatolja. A dir esetleges
korábbi tartalma, tulajdonosa és módjai eltűnnek
amíg ez a fájlrendszer csatolva marad, és a dir
elérési út a device -on található
fájlrendszernek felel meg.
A hívás három formája
ténylegesen nem csatol semmit:
mount -h
segítő üzenetet ad;
mount -V
a program verzióját írja ki; és a
mount [-t type]
listázza a csatolt (type típusú) fájlrendszereket.
(Lásd lentebb.)
A proc fájlrendszer nincs kapcsolatban egy
speciális eszközzel, és csatolásakor egy
tetszőleges kulcsszó, mint pl. a proc
használható az eszközmegadás helyett. (A
szokásos none választás kevessé
szerencsés: a umount `none busy' hibaüzenete
félreérthető lehet.
A legtöbb eszközt egy fájlnév jelzi,
amely egy blokkos speciális eszközre mutat, mint pl.
/dev/sda1 de van más lehetőség is.
Például az NFS (Network File System=Hálózati
Fájlrendszer) csatolásakor a device lehet ilyesmi is:
knuth.cwi.nl:/dir. Lehetséges a
kötetcímkével vagy az UUID-vel is hivatkozni a blokkos
különleges eszközökre. (Lásd
később a -L és -U kapcsolókat.)
A /etc/fstab fájl (lásd fstab(5) ),
tartalmazhat olyan sorokat, melyek azt írják le, hogy mely
eszközöknek melyik a szokásos csatolási pontja
és csatolási opciói. Ezt a fájlt
háromféleképpen lehet használni:
(i) A
mount -a [-t type]
parancs (mely többnyire rendszerindító szkriptekben fordul
elő) az fstab -ban felsorolt összes fájlrendszer
csatolását eredményezi a megadott opciókkal,
kivéve, ha a megfelelő sor tartalmazza a noauto
kulcsszót. A -F opció használata esetén a
parancs több alprocesszt indít (fork), így a
fájlrendszerek egyidejűleg kerülnek csatolásra.
(ii) Amikor egy, az fstab -ban szereplő
fájlrendszert csatolunk, elegendő csak az eszközt, vagy
csak a csatolási pontot megadni.
(iii) Alapvetően csak a rendszergazda (superuser) tud
fájlrendszert csatolni, de ha az fstab megfelelő sora
tartalmazza a user opciót, akkor bárki csatolhatja a
megfelelő rendszert.
Így pl. egy
/dev/cdrom /cd iso9660 ro,user,noauto,unhide
sor az fstab fájlban azt eredményezi, hogy minden
felhasználó csatolhatja az iso9660
fájltípusú CD-ROM-ot a
mount /dev/cdrom
vagy
mount /cd
parancsokkal. Részletesen lásd az fstab(5)
kézikönyvlapon. Csak az a felhasználó tudja
lecsatolni a fájlrendszert, aki csatolta. Ha azt szeretnénk,
hogy minden felhasználó le tudja csatolni, akkor
használjuk a users kifejezést a user helyett az
fstab sorban. Az owner hasonló a user
beállításhoz, azzal a megszorítással, hogy
a felhasználó tulajdonában kell lennie a speciális
fájlnak. Például hasznos lehet, ha a /dev/fd
eszközt egy bejelentkezéskor lefutó szkript a konzolon
belépő felhasználó birtokába adja.
A mount és umount programok egy listát
kezelnek a pillanatnyilag csatlakoztatott fájlrendszerekről. A
lista a /etc/mtab fájlban található. Argumentum
nélkül a mount ezt a listát nyomtatja ki. Amikor
a proc fájlrendszert csatoljuk (mondjuk a /proc -ba), a
/etc/mtab és a /proc/mounts fájloknak
hasonló tartalmuk lesz. Az előzőben egy kicsit
több információ van, mint pl. a használt
opciók, de ez nem feltétlenül a legaktuálisabb.
(Lásd pl. a -n opciót lejjebb.) Lehetséges a
/etc/mtab -ot egy /proc/mounts -ra mutató szimbolikus
kötéssel helyettesíteni, de ebben az esetben bizonyos
információkat elvesztünk. (Pl. a `hurok eszköz'
(loop device) kezelése kényelmetlenebbé
válik.)
A mount egy hívásakor érvényes
opciók halmaza úgy határozható meg, hogy
először az fstab fájl megfelelő
bejegyzésénél található opciók
lesznek kiértékelve, majd a parancssorban a -o
utániak, végül a -r vagy -w
opciók, amennyiben jelen vannak.
A mount parancs opciói:
- -V
- Kiírja a verziószámot.
- -h
- Segítő üzenetet ad.
- -v
- Bőbeszédű mód.
- -a
- Az fstab minden (meghatározott típusú)
fájlrendszerét csatolja.
- -F
- (A -a -val kapcsolatban használatos.) A `mount' programot
annyi példányban indítja, ahány
csatolási kérés van. Ez a
különböző csatolásokat
párhuzamosan fogja végezni. Ezzel a csatolási
folyamat gyorsabb lehet, mert pl. az NFS csatolásokra való
várakozás párhuzamosan történik.
Hátránya, hogy a csatolások nem meghatározott
sorrendben történnek. Emiatt nem használható
pl. akkor, ha a /usr és a /usr/spool
könyvtárakat is csatoljuk.
- -f
- Mindent elvégez a tényleges rendszerhívás
kivételével. Más szavakkal: úgy csinál,
mintha csatolná a fájlrendszert, de igaziból nem
teszi meg. Ez a -v -vel együtt használva
értelmes: kiírja, mit is csinálna a `mount' parancs
ezen opció nélkül. Arra is használható,
hogy a /etc/mtab -ba megtegye a megfelelő
bejegyzéseket olyan eszközök esetén, melyek a
-n opcióval lettek csatolva.
- -n
- Az /etc/mtab fájlba való írás
nélkül csatol. Ez pl. akkor hasznos, ha a /etc
könyvtár csak olvasható.
- -s
- A pontatlan opciókat is elfogadja leállás
nélkül, azaz figyelmen kívül hagyja a
fájlrendszer által nem támogatott opciókat.
Nem minden fájlrendszer fogadja el ezt. Ezen opció a Linux
autofs-alapú automatikus csatolóprogramjának
(automounter) támogatására lett
megvalósítva.
- -r
- Csak olvasható módon csatolja a fájlrendszert.
Szinonímája a -o ro -nak.
- -w
- Írható/olvasható módon csatolja a
fájlrendszert. (Ez az alapértelmezett.)
Szinonímája a -o rw -nek. -L
kötetcímke Csatolja a megadott
kötetcímkével rendelkező
partíciót.
- -U uuid
- Csatolja a megadott uuid-vel rendelkező
partíciót. Ez a két opció csak akkor
használható, ha a /proc/partitions fájl
létezik. (Ez a fájl a Linux 2.1.116 verziója
óta van jelen.)
- -t vfstype
- A -t -t követő argumentum a fájlrendszer
típusát adja meg. A jelenleg támogatott
típusok listáját a linux/fs/filesystems.c
fájlból vehetjük: adfs, affs,
autofs, coda, coherent, devpts, efs,
ext, ext2, hfs, hpfs, iso9660,
minix, msdos, ncpfs, nfs, ntfs,
proc, qnx4, romfs, smbfs, sysv,
udf, ufs, umsdos, vfat, xenix,
xiafs. Megjegyezzük, hogy a coherent, a sysv és a
xenix egyenértékű, és a xenix és
coherent típust a valamikor a jövőben majd
törlik a listáról, és csak a sysv
marad. A 2.1.21 kernelektől kezdve az ext és
xiafs nem létezik többé. A legtöbb
típus használatakor a mount program nem tesz
mást, mint hogy egyszerűen meghívja a mount(2)
rendszerhívást, és ezért nem
szükséges az adott fájlrendszer részletes
ismerete. Néhány típushoz azonban (pl. nfs, smbfs,
ncpfs) ad hoc kód szükséges. Az nfs
fájlrendszert kezelő kód be van építve,
de az smbfs és ncpfs típusokhoz külön mount
program van. Annak érdekében, hogy minden típust
egységesen lehessen kezelni, a mount végrehajtja a
/sbin/mount.TYPE programot (ha az létezik), amikor smb-vel
vagy ncp-vel hívták meg. Miután az smbmount
program különféle verzióit
különféleképpen kell meghívni,
szükséges lehet a /sbin/mount.smb shell szkript
alkalmazása, amely beállítja a kívánt
hívást. Az iso9660 típus az
alapértelmezett. A -t opció hiánya
esetén, vagy ha az auto típus lett megadva, a
szuperblokk alapján próbál a rendszer
választani a minix, ext, ext2, xiafs,
iso9660, romfs ,ufs, ntfs, qnx4,
bfs listából. Ha ez a próba sikertelen, a
mount megpróbálja elolvasni az
/etc/filesystemsfájlt, vagy ha az nem létezik, akkor
a /proc/filesystems fájlt, és minden ebben
található fájlrendszert megpróbál,
kivéve a "nodev" címkéjűeket, mint
pl. a proc és nfs esetén.
Megjegyzendő, hogy az auto típus hasznos
lehet felhasználó által csatolt floppik
esetében. Az/etc/filesystemsfájl
létrehozása akkor hasznos, ha meg szeretnénk
változtani a próbák sorrendjét, (pl.
próbálja előbb a vfat-et és csak
utána az msdos-t), vagy az autoloader kernelmodult
használjuk. Figyelem: a típuspróba
ökölszabályokat használ, azaz bizonyos
`mágikus' dolgok meglétét vizsgálja,
és így néha rosszul érzékeli a
típust.
Több mint egy típus is megadható egy
vesszőkkel tagolt listával. A típusok
kiegészíthetők a no előtaggal, amely
azt jelenti, hogy az adott típussal kapcsolatban nem kell
műveletet végezni. (Ez pl. a -a opcióval
együtt lehet értelmes.)
Például a
mount -a -t nomsdos,ext
parancs minden fájlrendszert csatol, amely nem
msdos vagy
ext típusú.
- -o
- Az opciókat a -o utáni vesszőkkel tagolt
listával adhatjuk meg. Néhány ilyen opció csak
akkor hasznos, ha a /etc/fstab fájlban szerepel. A
következő opciókat minden fájlrendszer
esetén alkalmazhatjuk.
- async
- A fájlrendszer minden írási/olvasási
művelete aszinkron módon megy végbe.
- atime
- Frissíti az inode-ok elérési ideit minden
elérés esetén. (Alapértelmezett.)
- auto
- A fájlrendszer csatolható a -a opcióval.
- defaults
- Az alapértelmezett opciókat használja. Ezek:
rw, suid, dev, exec, auto,
nouser, és async.
- dev
- Értelmezi a karakteres vagy blokkos speciális
eszközfájlokat a fájlrendszeren.
- exec
- Megengedi a bináris fájlok futtatását.
- noatime
- Nem frissíti az inode-ok elérési ideit minden
elérés esetén. (Ez hasznos lehet pl. a `news spool'
gyorsabb elérésének
biztosítására news szerverek esetén.)
- noauto
- Csak kifejezett parancsra csatolható, azaz pl. -a
opcióval nem csatolódik.
- nodev
- Nem értelmezi a karakteres vagy blokkos speciális
eszközfájokat a fájlrendszeren.
- noexec
- Nem engedi meg a csatolt rendszeren található bináris
fájlok futtatását. Ez pl. akkor lehet hasznos, ha egy
szerver más architektúrájú binárisokat
is tartalmazó fájlrendszert használ, mint a
sajátja.
- nosuid
- Nem engedélyezi a set-user-identifier (suid) és
set-group-identifier (sgid) bitek használatát.
- nouser
- Megtiltja minden közönséges (nem root)
felhasználónak a fájlrendszer
csatolását. (Alapértelmezett.)
- remount
- Megkísérli egy már csatolt fájlrendszer
újboli csatolását. Ezt arra szokás
használni, hogy más opciókkal csatoljuk újra a
fájlrendszert, például egy korábban csak
olvasható fájlrendszert írhatóvá
tegyünk.
- ro
- Csak olvasható módon csatolja a fájlrendszert.
- rw
- Írható/olvasható módon csatolja a
fájlrendszert.
- suid
- Engedélyezi a set-user-identifier (suid) és
set-group-identifier (sgid) bitek használatát.
- sync
- A fájlrendszer írási és olvasási
műveleteit szinkronizáltan végzi.
- user
- Megengedi minden közönséges (nem root)
felhasználónak a fájlrendszer
csatolását. Ez az opció bekapcsolja a noexec,
nosuid, és nodev opciókat, hacsak nem a
további opciók ezt
felülbírálják. (Biztonsági
okokból ezt csak nagyon átgondolt esetekben szabad
megtenni.)
FÁJLRENDSZER-SPECIFIKUS CSATOLÁSI
OPCIÓK
A következő opciók csak bizonyos
fájlrendszerek esetén használhatók.
Fájlrendszer szerint rendezzük őket. Mindegyiknek a
-o után kell állnia.
- uid=érték és
gid=érték
- A gyökér fájlrendszer tulajdonosát és
csoportját állítja be. (Alapértelmezés
szerint uid=gid=0, de ezek az opciók `érték'
megadása nélkül az aktuális processztől
veszik a megfelelő értékeket.)
- setuid=érték
és setgid=érték
- A fájlok tulajdonosát és csoportját
állítja be.
- mode=érték
- Minden fájl módját ` érték &
0777'-re állítja be az eredeti engedélyektől
függetlenül. Keresési engedélyt ad minden
olvasási engedéllyel rendelkező
könyvtárra. Az értéket oktálisan kell
megadni.
- protect
- Nem engedi a védelmi bitek
megváltoztatását.
- usemp
- A gyökér fájlrendszer uid és gid
értékét a csatolási pont megfelelő
értékeire állítja be az első
szinkronizálás vagy lecsatolás alkalmával,
majd kikapcsolja ezt az opciót.
Különös...
- verbose
- Informatív üzenetet nyomtat minden sikeres
csatoláskor.
- prefix=string
- A kötegnév (volume) előtt használható
előtag, amikor kötést követ egy program.
- volume=string
- A `/' előtt használandó maximum 30 karakteres
előtag. Ezt a szimbolikus kötések
követésekor használja.
- reserved=érték
- Az eszköz elején található nem használt
blokkok száma. (Alapértelmezés: 2)
- root=érték
- Közvetlenül megadja a gyökérblokk (root block)
helyzetét.
- bs=érték
- Megadja a blokkméretet. Érvényes
értékei: 512, 1024, 2048, 4096.
- grpquota /
noquota / quota / usrquota
- Ezeket elfogadja, de figyelmen kívül hagyja.
Nincs ilyen opció. Megjegyzendő, hogy az `ext'
fájlrendszer elavult, használata nem ajánlott. A Linux
2.1.21-es kernelétől ez már nem része a
kernelnek.
Az `ext2' fájlrendszer a standard Linuxos
fájlrendszer. Figyelem: A 2.0.4 kernelváltozat előtt
egy programozási hiba miatt véletlenszerű
opciókkal is csatolható volt, azóta ezt már
javították.
- bsddf /
minixdf
- A statfs rendszerhívás viselkedését
állítja be. A minixdf megadása esetén
az f_blocks mező a fájlrendszer összes
blokkjainak száma, míg bsddf esetén (ez az
alapértelmezés) kivonja az ext2 rendszer által
használt overhead blokkokat, melyek nem elérhetők a
fájlok tárolása céljából.
Így lehetséges pl. a következő:
% mount /k -o minixdf; df /k; umount /k
Filesystem 1024-blocks Used Available Capacity Mounted on
/dev/sda6 2630655 86954 2412169 3% /k
% mount /k -o bsddf; df /k; umount /k
Filesystem 1024-blocks Used Available Capacity Mounted on
/dev/sda6 2543714 13 2412169 0% /k
(Figyeljük meg, hogy ez a példa azt is mutatja, hogy
parancssori opciók is használhatók a /etc/fstab
-beliek mellett.)
- check /
check=normal / check=strict
- Az ellenőrzési szint beállítása. Amikor
ezen opciók valamelyike adott (alapértelmezés:
check=normal ) az inode-ok és a blokkok
bittérképei a csatolás esetén
ellenőrzésre kerülnek. Ez nagyságrendileg
fél percig tart egy nagy lemez esetén. A `strict'
megadásakor a blokkok felszabadításakor
(deallocation) ellenőrzi, hogy a felszabadítandó
blokk az adatzónában van-e.
- check=none
/ nocheck
- Nem ellenőriz.
- debug
- Hibakereső (debugging) információt ad minden
(újra)csatolás esetén.
- errors=continue
/ errors=remount-ro / errors=panic
- A hibák esetén való viselkedést
állítja be. A `continue' megadásakor hiba
esetén is folyatja a műveletet, `remount-ro' esetén
csak olvasható módban folytatja a csatolást, `panic'
esetén hibára leállítja az egész
rendszert. Az alapértelmezett viselkedés a
fájlrendszer szuperblokkjában tárolódik,
és a tune2fs (8) segítségével lehet
megváltoztatni.
- grpid vagy
bsdgroups / nogrpid vagy sysvgroups
- Ezek az opciók azt határozzák meg, milyen
csoportazonosítója lesz az újonnan létrehozott
fájloknak. A grpid használatával a
létrehozott fájl könyvtárának
csoportját használja, másképp (és ez az
alapértelmezett) az aktuális processz `fsgid'-jét
veszi alapul, hacsak nem a könyvtár `setgid' bitje be van
kapcsolva, amely esetben a csoportazonosítót a
szülőkönyvtárból veszi, és
könyvtár létrehozása esetén erre is
beállítja a `setgid' bitet.
- resgid=n
és resuid=n
- Az `ext2' fájlrendszer az elérhető terület egy
kis százalékát fenntartja magának. (Ez a
százalék alapértelmezésben 5%. Lásd:
mke2fs(8) és tune2fs(8).) Ezek az opciók azt
határozzák meg, ki (milyen felhasználói- vagy
csoportazonosítóval rendelkező
felhasználó) használhatja ezeket a fenntartott
blokkokat.
- sb=n
- Az 1-es blokk helyett az n -ediket használja szuperblokknak.
Ez sérült fájlrendszereknél lehet hasznos.
Rendszerint a szuperblokk másolatai minden 8192. blokkban
megtalálhatók, azaz az 1, 8193, 16385, ... blokkokban.
(Így egy nagy fájlrendszerben a szuperblokknak több
száz másolata is lehet. Jelenleg nincs az `mke2fs'-nek olyan
opciója, amely kisebb számú másolat
írását állítaná be.)
- grpquota /
noquota / quota / usrquota
- Ezeket az opciókat elfogadja, de figyelmen kívül
hagyja.
Megjegyzendő, hogy a fat nem egy
különálló fájlrendszer, hanem az
msdos, umsdos és vfat rendszerek
közös része.
- blocksize=512
/ blocksize=1024
- A blokkméretet adja meg. (Alapértelmezés: 512.)
- uid=érték és
gid=érték
- Beállítja az összes fájl tulajdonosát
és csoportját. (Alapértelmezés szerint ezeket
az aktuális processz adataiból veszi.)
- umask=érték
- Beállítja az `umask' értékét. (Ez azon
engedélyek bitmaszkja, melyek nem
használhatóak.) Alapértelmezett értéke
az aktuális processz `umask'-ja. Az `érték'-et
oktálisan kell megadni.
- check=érték
- Három különböző szint
állítható be:
- r[elaxed]
- A kis- és nagybetűk egyenértékűek, a
nevek hosszú részei csonkolásra kerülnek. (Pl.
verylongname.foobar -ból verylong.foo lesz); a
bevezető és beágyazott
szóközöket elfogadja a név bármelyik
részében.
- n[ormal]
- Ugyanaz, mint "relaxed", de sok speciális karaktert (*,
?, <, szóköz, stb.) visszautasít a
fájlnevekben. Ez az alapértelmezett.
- s[trict]
- Ugyanaz, mint "normal", de a nevek hosszú részeket
és speciális karaktereket is tartalmazhatnak. Ilyeneket (+,
=, szóköz, stb.) a Linux használ, de az MS-DOS
visszautasít.
- codepage=érték
- Beállítja azt a kódlapot, amelyet a rendszer a
fájlnevek rövid alakjának
kódolására fog használni a FAT és a
VFAT fájlrendszereken. Az alapértelmezett a 437-es
kódlap.
- conv=b[inary]
/ conv=t[ext] / conv=a[uto]
- A fat fájlrendszer végre tudja hajtani a
CRLF<-->NL konverziót a kernelben. (Ez az MS-DOS és a
UNIX szövegformátuma közti
különbség.) A következő
konverziós módok elérhetőek:
- binary
- Nincs konverzió. Ez az alapértelmezett.
- text
- A CRLF<-->NL transzfomációt minden fájlra
alkalmazza.
- auto
- A CRLF<-->NL transzformációt azokra a fájlokra
alkalmazza, melyeknek nem ``közismerten bináris''
kiterjesztésük van. Ezen kiterjesztések
listája a fs/fat/misc.c eleje alapján
aktuálisan a következő: exe, com, bin, app, sys, drv,
ovl, ovr, obj, lib, dll, pif, arc, zip, lha, lzh, zoo, tar, z, arj, tz,
taz, tzp, tpz, gz, tgz, deb, gif, bmp, tif, gl, jpg, pcx, tfm, vf, gf, pk,
pxl, dvi.
Olyan programok, melyek kiszámolt véletlen
pozícióban történő
fájlelérést (lseek) alkalmaznak, nem szeretik a kernel
szintű szövegkonverziót. Ilyenkor akár
adatvesztés is felléphet, ezért legyünk
óvatosak!
Bináris módban illesztett fájlrendszerek
esetén különböző konverziós
programokat (pl. fromdos, todos) használhatunk.
- debug
- Hibakereső üzemmódba kapcsol. Egy, a
változatot tükröző string és a
fájlrendszer paramétereit tartalmazó lista
kerül kiírásra. (Ezeket az adatokat akkor is
kinyomtatja, ha a paraméterek nem konzisztensek.)
- fat=12 /
fat=16
- Megadja, hogy 12 vagy 16 bites a fat. Felülbírálja az
automatikus FAT típus érzékelést.
Óvatosan használandó!
- iocharset=érték
- Az a karakterkészlet, amit a rendszer használ a 16 bites
unicode karakterek és a 8 bites karakterek között. Az
iso8859-1 az alapértelmezett. A hosszú fájlnevek
unicode formátumban tárolódnak a lemezen.
- quiet
- Csendes (quiet) üzemmódba kapcsol. Megkísérli
elérni, hogy a `chown' és `chmod' parancsok akkor se
jelezzenek hibát, ha sikertelenek voltak. Óvatosan
használandó!
- sys_immutable,
showexec, dots, nodots, dotsOK=[yes|no]
- Különféle félrevezető
kísérletek, hogy a Unix vagy DOS konvenciókat
ráerőltessük a FAT fájlrendszerre.
- uid=érték és
gid=érték
- Beállítja az összes fájl tulajdonosát
és csoportját. (Alapértelmezés szerint ezeket
az aktuális processz adataiból veszi.)
- umask=value
- Beállítja az `umask' értékét. (Ez azon
engedélyek bitmaszkja, melyek nem
használhatóak.) Alapértelmezett értéke
az aktuális processz `umask'-ja. Az `érték'-et
oktálisan kell megadni.
- case=lower
/ case=asis
- Minden fájlnevet kisbetűssé konvertál vagy
meghagy az eredeti állapotban. (Alapértelmezett:
case=lower.)
- conv=binary
/ conv=text / conv=auto
- A conv=text megadása esetén töröl
néhány véletlenszerű CR-t (speciálisn
ha NL-ek követik) a fájlok olvasásakor.
conv=auto esetén többé-kevésbé
véletlenszerűen választ conv=binary és
conv=text között. A conv=binary
megadása pedig mindenféle konverzió
elhagyását jelenti. Ez az alapértelmezett.
- nocheck
- Nem szakítja meg a csatolási folyamatot ha
néhány konzisztencia-teszt nem teljesül.
A normális iso9660 fájlnevek 8.3
formában jelennek meg, azaz a DOS-hoz hasonló
megszorítások vonatkoznak a fájlnevek hosszára,
és minden karakter kisbetűs. Továbbá nincs
bejegyzés a tulajdonos, védelem, kötések
száma, a speciális blokkos vagy karakteres
eszközök, stb. számára.
A `Rock Ridge' egy bővítése az `iso9660'-nak,
amely biztosítja az előbb felsorolt Unix-szerű
lehetőségeket. Alapvetően minden
könyvtárhoz tartozik egy ilyen bővítés,
amely ezeket a speciális információkat tartalmazza,
és amikor a Rock Ridge működik, a fájlrendszer
megkülönböztethetetlen a normális Unix
fájlrendszertől. (Kivéve persze, hogy csak
olvasható.)
- norock
- Kikapcsolja a Rock Ridge bővítést, akkor is ha jelen
van. Lásd map. nojoliet Kikapcsolja a Microsoft
Joliet bővítést, akkor is ha jelen van. Lásd
map.
- check=r[elaxed]
/ check=s[trict]
- A check=relaxed használata esetén a
fájlneveket először kisbetűssé
alakítja. Ez valószínűleg csak a norock
és map=normal -lal együtt hasznos.
(Alapértelmezett: check=strict.)
- uid=érték és
gid=érték A fájlrendszer
összes
- fájljának felhasználói- és
csoportazonosítóját a megadott értékre
állítja be. Ez felülbírálja a `Rock
Ridge' kiterjesztésből származó hasonló
információkat. (Alapértelmezés:
uid=0,gid=0.)
- map=n[ormal]
/ map=o[ff]
- A Rock Ridge-t nem használó egységekre a
normális névfordítás a nagybetűs ASCII
kódokat kisbetűsre alakítja, elhagyja a
követő `;1'-et és a `;'-t `.'-ra cseréli. A
map=off esetében ez a fordítás nem
történik meg. Lásd: norock.
(Alapértelmezett: map=normal.) A map=acorn
hasonló, mint a map=normal, de az Acorn
bővítésre is vonatkozik, ha az jelen van.
- mode=érték
- Nem Rock Ridge eszközökre minden fájlnak a megadott
módot adja. (Alapértelmezés: olvasási
engedély mindenkinek.) A Linux 2.1.37 óta ezt az
`érték'-et nem muszáj oktálisan megadni. (Az
oktális esetet egy kezdő 0 jelzi.)
- unhide
- Mutatja a rejtett (hidden) és a kapcsolódó
(associated) fájlokat is.
- block=[512|1024|2048]
- A blokkméretet a megadott értékre
állítja. (Alapértelmezés:
block=1024.)
- conv=a[uto]
/ conv=b[inary] / conv=m[text] / conv=t[ext]
- (Alapértelmezett: conv=binary.) A Linux 1.3.54 óta
nincs hatása. (Nem bináris beállítás
nagyon veszélyes szokott lenni, és sokszor járt
adatvesztéssel.)
- cruft
- Amennyiben a fájl hosszának legfelső bájtja
problémákat okozhat, ez az opció
használható a felsőbb bitek figyelmen
kívül hagyására. Ez azt eredményezi,
hogy a fájlok legfeljebb 16MB hosszúak lehetnek. A `cruft'
opció automatikusan bekapcsol, ha a teljes CDROM-nak vad
mérete van. (Pl. negatív, vagy több, mint 800 MB.)
Szintén bekapcsolódik, ha 0 és 1-től
eltérő a köteg sorozatszáma (volume sequence
number).
- session=x
- Kiválasztja a kívánt session-t egy multisession CD-n.
(A 2.3.4 óta.)
- sbsector=xxx
- A session kezdő szektorát adja meg. (A 2.3.4 óta.)
Lásd a `fat' opcióinál. Ha egy msdos
fájlrendszer következetlenséget érzékel,
hibát jelent, és a fáljrendszert csak
olvashatóvá teszi. A fájlrendszer
újracsatolással ismét írhatóvá
tehető.
Csakúgy, mint az nfs, az ncp
megvalósítása elfogad egy bináris argumentumot (
struct ncp_mount_data) a csatolási
rendszerhíváshoz. Ezt az argumentumot az ncpmount(8)
állítja össze. A mount jelenlegi
változata nem ismeri az ncp-t.
A szöveges, kernel által feldolgozott
opcióstring helyett az nfs fájlrendszer egy struct
nfs_mount_data típusú bináris argumentumot
vár. A mount program önmaga dolgozza fel a
következő, `tag=érték' formájú
opciókat, és az említett struktúrába
rakja őket: rsize=n, wsize=n,
timeo=n, retrans=n, acregmin=n,
acregmax=n, acdirmin=n,
acdirmax=n, actimeo=n, retry=n,
port=n, mountport=n,
mounthost=name, mountprog=n,
mountvers=n, nfsprog=n, nfsvers=n,
namlen=n. Az addr=n opció megengedett, de
nincs jelentése.
Továbbá, a következő logikai
opciókat, melyek előtt a no szócska
állhat is felismeri: bg, fg, soft, hard,
intr, posix, cto, ac, tcp, udp,
lock. Részleteket lásd: nfs(5).
Különösen hasznos opciók a
következők:
- rsize=8192,wsize=8192
- Ez jelentősen gyorsabbá teszi az nfs kapcsolatot az
alapértelemezett 1024-es blokkmérethez képest.
- hard
- Azok a programok, melyek egy NFS-en keresztül csatolt
fájlrendszer valamely fájlját
használják, felfüggesztik
működésüket (hang) szerverhiba esetén.
A processz nem megszakítható vagy
megállítható a kill paranccsal, hacsak nem az
intr is megadásra kerül. Az NFS szerver
rendbejövetele esetén a program futása zavartalanul
folytatódik. Általában erre van
szükség.
- soft
- Ez az opció megengedi, hogy a kernel ne várakozzon
tovább, ha az NFS-szerver egy megadott ideig nem válaszol.
Ez az idő a timeo=time opcióval adható meg. Ez
az opció akkor lehet hasznos, ha az NFS-szerver néha nem
válaszol, vagy néha újraindítják,
miközben néhány processz fájlokat
próbál letölteni a szerverről.
Általában ez sok gonddal jár.
- nolock
- Nem használja a `lock-olást'. Nem indítja a lockd-t.
- iocharset=név
- A fájlnevek visszaadásához használt
karakterkészlet. A VFAT-tel ellentétben a NTFS nem enged
hozzáférni az olyan fájlokhoz, amelyek nevében
nem konvertálható karakterek vannak.
- utf8
- Az UTF-8 kódolást választja a fájlnevek
konverziójára.
- uni_xlate=[0|1|2]
- A 0 (vagy `no' vagy `false') illetve az 1 (vagy `yes' vagy `true')
beállításnál a VFAT stílusú
kódolást használja azokra a fájlnevekre,
amelyben egyes karakterek kívül esnek az aktuális
karakterkészleten. A 2 érték hatására
egy ":"-tal lesz helyettesítve a kérdéses
karakter.
- posix=[0|1]
- Ha be van kapcsolva (posix=1), akkor a fájlrendszer
különbséget tesz a kis- és nagybetűk
között. A 8.3 alakú álnevek kemény
kötésként (hard link) jelennek meg, ahelyett hogy el
lennének rejtve.
- uid=érték,
gid=érték és
umask=érték
- A fájlok hozzáférési jogait
állítja be a fájlrendszeren.
Alapértelmezésben minden fájl a root
tulajdonában van, és senki más nem olvashatja.
- uid=érték és
gid=érték
- Ezeket az opciókat elfogadja, de tapasztalataim szerint nincs
hatásuk.
Csakúgy, mint az nfs, az smb jelenlegi
implementációja egy struct smb_mount_data
típusú bináris argumentumot vár. Ezt az
argumentumot az smbmount(8) állítja össze,
és a mount jelen verziója (2.9w) semmit sem tud az
`smb'-ről.
- gid=
- At alapértelmezett csoport.
- umask=
- Az alapértelmezett umask.
- uid=
- Az alapértelmezet felhasználó.
- unhide
- Mutatja a rejtett fájlokat.
- undelete
- Mutatja a törölt fájlokat.
- strict
- Szigorú alkalmazkodás (nem használt).
- utf8
- (nem használt).
- iocharset
- (nem használt).
- bs=
- A blokkméret. (Nem biztos, hogy működik, ha nem
2048-ra van állítva.)
- novrs
- Átugorja a kötetek sorrendjének
felismerését.
- session=
- Nullától kezdi számolni a CDROM session-öket.
Alapértelmezett: az utolsó session.
- anchor=
- Felülbírálja a szabványos horgonypontot.
Alapértelmezett: 256.
- volume=
- Felülbírálja a VolumeDesc helyét. (nem
használt)
- partition=
- Felülbírálja a PartitionDesc helyét. (nem
használt)
- lastblock=
- A fájlrendszer utolsó blokkja.
- fileset=
- Felülbírálja a fájlkészlet blokk
helyét. (nem használt)
- rootdir=
- Felülbírálja a
gyökérkönyvtár helyét. (nem
használt)
ufstype=érték Az UFS
fájlrendszert széles körben használják a
különböző operációs rendszerek. A
probléma az, hogy az egyes megvalósítások
eltérnek egymástól, néhány az egyes
verziók néhány sajátossága nincs
dokumentálva, ezért nehéz az ufs típusát
automatikusan felismerni. Emiatt kell megadni a felhasználónak
az ufs típusát a mount opciójaként. A
lehetséges értékek:
- old
- Az ufs régi formája, ez az alapértelmezett, csak
olvasható.
- 44bsd
- BSD-szerű operációs rendszer által
létrehozott fájlrendszerekhez (NetBSD,FreeBSD,OpenBSD).
- sun
- SunOS vagy Solaris által Sparc platformon létrehozott
fájlrendszerekhez.
- sunx86
- Solaris által x86 platformon létrehozott
fájlrendszerekhez.
- nextstep
- NeXTStep által (NeXT munkaállomáson)
létrehozott fájlrendszerekhez (egyelőre csak
olvasható).
- nextstep-cd
- NeXTStep CDROM-hoz (block_size == 2048), csak olvasható.
- openstep
- OpenStep által létrehozott fájlrendszerekhez
(egyelőre csak olvasható).
- onerror=érték
- Reakció hiba esetén:
- panic
- Ha hibát észlel, kernel pánikot okoz.
- [lock|umount|repair]
- Ezek az opciók pillanatnyilag semmit sem csinálnak, ha hiba
történik csak egy üzenet íródik ki a
konzolra.
Lásd az `msdos' típusnál. A dotsOK
opciót az umsdos kikapcsolja.
Legelőször a fat opcióit ismeri fel. A
dotsOK opciót a vfat kikapcsolja. További
opciók:
- uni_xlate
- A nem kezelt Unicode karaktereket speciális
escape-sorozatokká alakítja. Ez lehetőséget ad
az Unicode karaktereket használó fájlnevek
mentésére és
visszaállítására. Ezen opció
nélkül egy `?' jelenik meg, ha az
átalakítás nem lehetséges. Az escape-karakter
a `:', mert ez különben nem megengedett a `vfat'
fájlrendszerben. A használt escape-sorozat (ahol `u' az
Unicode karakter): (u & 0x3f), ((u>>6) & 0x3f),
(u>>12).
- posix
- Megenged olyan fájlneveket, melyek csak
kisbetű/nagybetű szempontból
különböznek.
- nonumtail
- Először sorozatszám nélküli
rövid nevet próbál készíteni,
mielőtt a név~szám.kit formát
próbálná. utf8 Az UTF8 a unicode a
fájlrendszerre nézve biztonságos 8 bites
kódolása, amit a konzol használ. A
fájlrendszerre is lehet engedélyezni ezzel az
opcióval. Ha az `uni_xlate' van beállítva, akkor az
UTF8 tiltva van.
Nincs ilyen opció. Habár semmi rossz nincs a
xiafs-ben, nem igazán elterjedt, és a továbbiakban
nincs karbantartva. Nem érdemes használni. A Linux version
2.1.21 óta nem része a kernelnek.
További lehetséges csatolási típus a
hurok eszközön keresztüli. Lássuk pl. a
következő parancsot:
mount /tmp/fdimage /mnt -t msdos -o loop=/dev/loop3,blocksize=1024
Ez beállítja, hogy a /dev/loop3
hurokeszköz a /tmp/fdimage fájlnak feleljen meg,
és utána ezt az eszközt a /mnt -hez csatolja. Ez
a fajta csatolás három opciót ismer: loop,
offset és encryption, melyek valójában a
losetup (8) opciói. Ha nincs kifejezett hurokeszköz
említve, de a `-o loop' adott, akkor a mount parancs
megpróbál egy használaton kívüli
hurokeszközt felhasználni a csatoláshoz. Ha az
/etc/mtab nem egy szimbolikus kötés a
/proc/mounts-ra, (ez amúgy sem okos dolog), akkor az
összes mount-tal csatolt hurokeszköz
lecsatolható az umount-tal. Kézzel is
lecsatolhatóak a hurokeszközök a `losetup -d'
paranccsal, lásd losetup(8).
FÁJLOK
/etc/fstab : a fájlrendszerek
táblázata.
/etc/mtab : a csatolt fájlrendszerek táblázata.
/etc/mtab~ : lock fájl.
/etc/mtab.tmp : ideiglenes fájl.
mount(2), umount(2), fstab(5),
umount(8), swapon(8), nfs(5), mountd(8),
nfsd(8), mke2fs(8), tune2fs(8), losetup(8)
Egy összezavarodott fájlrendszer
rendszerösszeomlást okozhat.
Néhány Linuxos fájlrendszer nem
támogatja a -o sync -et. (Az `ext2fs' támogatja
a szinkronizált frissítéseket (BSD szerűen),
amikor sync opcióval van csatolva).
A -o remount opció nem mindig képes a
csatolási paraméterek megváltoztatására.
(Pl. minden ext2fs-specifikus paraméterre
működik az sb kivételével, de nem
változtatható meg a gid és az umask a
fatfs esetén.
Egy mount parancs az AT&T UNIX 5-ös
verziójában jelent meg.
Horváth András <horvatha@rs1.szif.hu>
és Tímár András <timar_a@freemail.hu>